Rozhovor s novým auditorem
![](https://auditor.kacr.cz/wp-content/uploads/2024/06/HH.png)
Hugo Hýbl se stal počátkem roku 2024 statutárním auditorem. V roce 2022 ukončil magisterské studium na Provozně ekonomické fakultě Mendelovy univerzity v Brně. Od dubna 2019 pracuje v auditorské společnosti AUDIT Brno, spol. s r.o., kde také absolvoval řízenou praxi asistenta auditora. Oblastí profesního zájmu je audit individuálních účetních závěrek podnikatelských subjektů.
Požádala jsem Hugo Hýbla, aby se prostřednictvím rozhovoru podělil o své zkušenosti jak s přípravou a skládáním dílčích částí auditorské zkoušky, tak s řízenou praxí asistenta auditora.
Na úvod mi dovolte položit otázku, která cílí na Vaše rozhodnutí a motivaci stát se auditorem. Co rozhodlo o tom, že Vaším budoucím povoláním bude profese statutárního auditora?
Vždy jsem se chtěl profesně věnovat nějakému ekonomicky zaměřenému povolání. Během studia na střední škole jsem se díky svým rodičům, kteří na Slovensku provozují účetní kancelář, seznámil s auditorskou profesí, a ta mě už tenkrát velmi zaujala. O této profesi jsem s mými rodiči velmi často diskutoval a následně jsem začal na internetu vyhledávat různé články a materiály o tom, jak získat auditorské oprávnění. Lákalo mě, že jde o profesi, která vyžaduje celoživotně se vzdělávat.
Bylo obtížné skloubit práci asistenta auditora s přípravou na jednotlivé dílčí zkoušky? Cítil jste podporu Vašeho zaměstnavatele?
Najít si práci jako asistent auditora mi trvalo zhruba rok a půl, přičemž jsem ji začal hledat hned od nástupu na vysokou školu. Když jsem získal pozici asistenta auditora, bylo mi 21 let. Můj nový zaměstnavatel viděl můj velký zájem o profesi, přestože jsem dosud neměl dostudovanou vysokou školu, a rozhodl se mi nabídnout toto místo. Od svého zaměstnavatele jsem měl naprosto plnou podporu. I přesto bylo obtížné skloubit práci asistenta auditora se studiem na vysoké škole a s přípravou na auditorské zkoušky. Musel jsem tomu věnovat všechen svůj volný čas. Moje studium se často protáhlo až do pozdních nočních hodin. Protože práce v auditorské společnosti byl můj sen, tak mi tato časová zátěž vlastně vůbec nevadila. Auditorské zkoušky jsem dokončil 1,5 roku po absolvování vysoké školy a celý proces skládání zkoušek mi trval zhruba 2,5 roku.
Kolik času Vám zabrala příprava na každou jednotlivou dílčí zkoušku? Které zkoušce jste věnoval nejvíce času, a které naopak nejméně a proč?
Obsah většiny zkoušek se dotýkal oblastí, ve kterých jsem denně pracoval v rámci své praxe asistenta auditora. U většiny zkoušek jsem se zúčastnil školení před zkouškou, které organizovala komora, ale to jsem samozřejmě musel doplnit vlastní přípravou, která mi obvykle zabrala v rozmezí od pěti dnů do zhruba týdne a půl. Nejtěžší zkouškou pro mě byla Konsolidovaná účetní závěrka a její audit. Přípravě na tuto zkoušku jsem se věnoval jeden měsíc. Důvodem byla komplexnost a náročnost konsolidací. Nejpříjemnější zkoušky pro mě byly Auditing I, Auditing II a Finanční účetnictví I.
Které dílčí části auditorské zkoušky jste považoval za velmi důležité ve vztahu k přípravě na budoucí povolání a které byly pro Vás jen nezbytně potřebné k získání auditorského oprávnění?
Každá dílčí část zkoušky mně přinesla znalosti, které jsem mohl uplatnit v praxi. Bez ohledu na to, v jak velké nebo jak specializované firmě pracujete, je možné tyto znalosti využít. Pro mě byly některé získané informace tak zásadní, že bych se bez nich v praxi neobešel. Za nepostradatelné považuji například znalosti z oblasti finančního účetnictví či auditingu. Za vysoce odborné považuji podnikové kombinace a konsolidace, které významně prověří připravenost uchazečů na auditorskou profesi.
Pomohla Vám řízená praxe asistenta auditora a vzdělávací kurzy před jednotlivými dílčími částmi auditorské zkoušky k jejich úspěšnému složení?
Ano, řízená praxe byla skvělá, za což velmi vděčím svému zaměstnavateli. Co se týče vzdělávacích kurzů, byl to ve většině případů nejefektivnější způsob, jak se připravit na každou dílčí zkoušku.
Jaké překážky jste musel na cestě k získání auditorského oprávnění překonávat? Bylo něco, s čím jste vnitřně nesouhlasil nebo s čím jste nebyl spokojen?
V rámci získání auditorského oprávnění bylo potřebné absolvovat 11 komplexních zkoušek, které, jak už bylo uvedeno, je potřebné skládat při zaměstnání a v mém případě i při studiu na vysoké škole. Je pochopitelné, že zkouškový systém musí nastavit vysoká kritéria na uchazeče, protože auditorská profese je skutečně důležitá a zodpovědná práce. Pravdou však je, že bylo velmi náročné skládat tak velký počet zkoušek. Musím proto říct, že jsem velmi rád, že komora na tuto skutečnost již reaguje v rámci přípravy reformy zkouškového systému, což podle mého názoru dokládá její aktivní přístup k procesu zkvalitňování podmínek pro nadcházející uchazeče o auditorské oprávnění.
Již několik málo měsíců jste držitelem auditorského oprávnění. Jak změnilo získání oprávnění Vaši pracovní náplň?
Získáním auditorského oprávnění se zvyšuje míra zodpovědnosti za přijatou zakázku, která je v případě statutárního auditora samozřejmě větší než v případě asistenta auditora, na kterého ještě dohlíží zodpovědný auditor. Co se týče mé pracovní náplně, tak ta se postupně měnila již v průběhu mé praxe, a to v návaznosti na mnou získávané znalosti a zkušenosti. Obdržení samotného auditorského oprávnění celý proces jen potvrdilo.
Auditorská práce je velmi náročná a zodpovědná práce. V současné době není o vstup do auditorské profese takový zájem, jako tomu bylo v minulosti. Jak by mohla komora z Vašeho pohledu přispět k větší motivaci nových uchazečů? Co byste na závěr vzkázal lidem, kteří uvažují o profesi auditora?
Máte pravdu, práce auditora je náročná, ale i neuvěřitelně zajímavá profese. Doporučil bych ji každému, komu nevadí se celoživotně vzdělávat, zabývat se účetními závěrkami různorodých subjektů a zároveň získávat pracovní zkušenosti z nejrůznějších ekonomických oblastí.
Auditorská práce je skvělá volba pro každého, kdo se chce odborně rozvíjet. Bez ohledu na to, jestli budete pracovat v auditu celý život nebo postupem času budete cílit na jiné preference, tak pracovní zkušenosti nabyté v auditu jsou podle mého názoru jednou z nejlepších a nejkvalitnějších vizitek pro ekonomicky zaměřeného člověka.
Na závěr našeho rozhovoru bych rád ještě jednou zdůraznil informaci zveřejněnou v newsletteru Auditor 1/2024, která se zabývá přípravou reformy zkouškového systému. Ta by měla spočívat především v redukci počtu skládaných zkoušek. Tento krok ze strany komory považuji za velmi motivující a prospěšný pro budoucí uchazeče, kteří se budou chtít stát statutárními auditory.
Děkuji Vám za rozhovor a přeji hodně úspěchů jak v profesním, tak osobním životě.